Kaptenens loggbok, stjärndatum 1513.1.
Vi ligger i bana runt planet M-113.
På Enterprise har mr Spock för tillfället befälet.
På planeten: ruiner efter en urgammal och sedan länge död civilisation.
Fartygsläkare McCoy och jag strålar nu ner till planetens yta.
Vårt uppdrag: hälsokontroll av arkeolog Robert Crater-
-och hans fru Nancy.
Rutin, förutom det faktum att Nancy Crater är kvinnan i McCoys förflutna.
Ska vi plocka lite blommor, doktorn?
När en man besöker en f d flickvän förväntar hon sig nåt sånt.
Får du tjejer att gilla dig med mutor?
Det verkar inte vara nån här.
De kommer. Du skyndade ner tio minuter för tidigt.
Professor Crater? Professorn?
Mrs Crater?
Nervös, dr McCoy?
Ja, lite grann, antar jag.
Vi lämnade varandras liv för tio år sen.
Hon gifte sig med Crater och kan mycket väl ha glömt mig.
Av alla idiotiska idéer, Jim. Hur lät jag mig övertalas till detta?
-Leonard! -Nancy.
Hej.
-Kul att se dig. -Jag får se på dig.
Du har inte åldrats en dag.
Det här är kapten Jim Kirk på Enterprise.
Jag har hört mycket om dig.
Bara bra saker, hoppas jag.
Och matros Darnell.
God dag, frun.
-Är nåt galet, Darnell? -Ursäkta, chefen.
Men jag kan svära på att frun var en jag lämnade på Wrigleys nöjesplanet.
-Var inte så spydig, Darnell. -Förlåt, det var inte meningen...
Jag vet att det är omöjligt.
-Ska du inte gå ut, Darnell? -Jo, chefen.
Tack, chefen.
-Jag kanske också ska gå ut. -Va?
Och låta Plum undersöka mig ensam?
-Plum? -Plum.
Ett smeknamn jag gav Leonard när vi var väldigt unga.
Jag väntar på professorn, så tar jag er båda på en gång.
Bäst jag hämtar Bob.
Varje gång han börjar gräva glömmer han tid, sömn, mat - allt.
Jag är strax tillbaka.
Det är rätt varmt här, va?
Rymden, den sista gränsen.
Detta är stjärnkryssaren Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: Att utforska okända nya världar-
-att söka upp nytt liv och nya civilisationer-
-och djärvt färdas dit ingen tidigare färdats.
Kaptenens loggbok, tillägg.
Vårt uppdrag var rutin, så vi strålade ner till planeten utan misstankar.
Vi var helt omedvetna om att vi alla såg varsin kvinna.
Olika Nancy Crater.
Professor Crater. Jag är kapten Kirk. Det här är...
Den stora hjälten och modiga doktorn korsar rymden för att hålla oss friska.
Er pliktkänsla är överväldigande. Åk tillbaka nu.
Och be era chefer att lämna oss ifred.
Vi behöver mer salt. Förutom det klarar vi oss bra, tack.
Roligt att ni har det bra, men jag måste bekräfta det.
Den gode doktorn kommer att gilla att undersöka med mystiska instrument.
Försvinn. Vi vill inte veta av er.
Vad ni vill är oviktigt just nu. Ni får det reglementet kräver.
Citat: "All forskningspersonal på andra planeter måste friskförklaras"-
-"av en läkare varje år."
Som kapten på stjärnskeppet måste jag...
Visa dina guldband. Du älskar det, va?
Han är din, Plum...doktor McCoy.
-Sitt ner och ta djupa andetag. -Hörde jag dig kalla honom dr McCoy?
Det gjorde du.
McCoy?
-Jag har hört Nancy nämna en McCoy. -Hon nämnde inte att jag var här?
Du. Har du träffat Nancy?
-Hon gick ut för att hämta dig. -Du såg henne väl med doktorn?
-Ja, hur så? -Ingenting.
Det gläder mig att veta att hon träffar en gammal vän-
-och får lite sällskap.
Jag däremot trivs med ensamheten.
Men för en kvinna... Ni förstår så klart.
Hon har inte åldrats av det. Hon ser ut exakt som för tolv år sen.
Fantastiskt. Som en tjej på 25.
Förlåt, kapten. Sätt er. Jag verkar ha glömt allt hyfs.
Ingen fara.
Hon har inte åldrats en dag. Hon har inte ett grått hår på huvudet.
Lite grå är hon, Bones...
Ursäkta, professorn. Hon är en stilig kvinna, men knappast 25.
Doktorn har sett min kvinna genom er gamla relations ögon.
Jag är säker på att när Nancy...
När du ser henne igen har hon en trovärdig ålder.
Hon ser inte en dag äldre ut än 30.
Äkta kärlek. Roligt att du fortfarande känner så för henne.
Leonard, va? Hon är en fin kvinna.
-Gapa. -Jag trodde maskinen...
Maskinen kan nästan precis allt.
Men jag litar mer på friska tonsiller. Gapa nu.
McCoy.
Död, Jim. Det är konstigt... De röda fläckarna i hans ansikte.
-Vad hände? -Vad tror du?
Din besättningsman åt en otestad växt.
Jag förlorade en besättningsman. Vad hände?
Tja, jag...jag...
Lugn, Nancy. Berätta bara det du vet.
Jo, jag skulle...
Jag hittade inte Bob och gick tillbaka.
Jag gick fram till er besättningsman.
Jag ville säga att jag inte tog illa vid mig av sakerna han sa där borta.
Du minns väl?
Sen...
Jag såg en borgiaväxt i hans hand.
Innan jag hann säga nåt bet han i den.
Han föll.
-Du ser ut som om du inte tror mig. -Nej, det är nåt helt annat.
Jim, vi kan nog slutföra undersökningarna sen.
Vi behöver ingen undersökning. Ni kanske ska ta er man...
Vi vet mycket väl vad vi ska göra nu. Vi slutför undersökningarna i morgon.
-Transportrummet. -Ja, kapten.
-Lås på oss. Tre strålar upp. -Låst på er.
Salt. Bad du om mer salttabletter?
Jag ordnar provianteringen, Nancy.
Uhura, din sista underrymdslogg innehöll ett fel i frekvenskolumnen.
Ibland tror jag att om jag hör ordet "frekvens" igen, så gråter jag.
Gråter?
Jag försökte få igång ett samtal.
Det är ologiskt för en sambandsofficer att avsky ordet "frekvens".
-Så jag har inget svar. -Jo, du har ett svar.
Jag är en kvinna som känner sig för mycket som en del av konsolen.
Varför säger du inte att jag är snygg? Eller frågar om jag har varit förälskad.
Berätta hur din planet Vulcan ser ut en stilla kväll i fullmånens sken.
-Vulcan har ingen måne, miss Uhura. -Jag är inte förvånad, mr Spock.
Transportrummet till bryggan. Patrullen återvänder.
De rapporterar ett dödsfall.
Bryggan har uppfattat det.
-Det är inte sant. -Förklara.
Förklara du. Det betyder att nån är död och du bara sitter där.
Kirk är det närmaste en vän du har.
Min oro förändrar inte det som hänt.
Transportrummet är väl bemannat. De hör av sig om de behöver min hjälp.
-Hon kallade den borgiaväxt. -Den är ny för mig.
-Bryggan till sjukan. -Ja, mr Spock?
Borgiaväxten står i registret som kolgrupp 3-växt.
Liknar jordens solanumväxter. Alkaloidgift.
Kemisk struktur vanlig på M-planeter.
Angående de konstiga fläckarna i hans ansikte...
Det står inget om detta symptom.
Då blev han inte förgiftad.
Avvakta, mr Spock.
-Hon såg honom äta växten, sa hon. -Hon misstog sig.
-Han tog inte gift. -Han hade bitar i munnen.
Jim, han kan inte ha svalt det. Mina instrument hade visat det.
-Vad dödar en frisk man? -Och nåt mer.
Han borde inte vara död. Inget är galet.
Enligt alla tester borde han resa sig och gå härifrån.
Jag vet inte. Jag dubbelkollar testerna. Mina ögon kanske bedrar mig.
När jag såg henne såg hon ut exakt som för tio år sen.
Jag kan ha sett henne genom ett romantiskt skimmer.
Hur din gamla kärlek påverkar din syn struntar jag i. Jag förlorade en man.
-Jag vill veta vad som dödade honom. -Ja, chefen.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 1513.4.
I bana runt planet M-113.
En besättningsman, medlem i patrullen, död genom våld.
Orsak okänd.
Dödsorsaken var inte gift.
Meddelande, kapten.
Basen på Corinth 4 vill ha förklaring till vår försening.
Dominguez sa att vi har förnödenheter han måste ha.
Hälsa José att han får sin chilipeppar.
Säg att det är prima mexikanska röda. Men han dör inte utan dem.
-Förstått? -Ja, kapten.
Nå?
Inget misstag. Borgiaväxtens enda dödande egenskap är alkaloidgiftet.
-Professor Crater och frun då? -Helt okej.
De kom hit för snart fem år sen. Besökta av olika skepp.
Gjorde rätt tunga leveranser ut av artefakter och rapporter.
Det har varit en märkbar minskning i leveranser det senaste året.
Sjukan till kapten.
-Kirk här. -Vi har hittat nåt.
-Vad är det? -Jag vill inte säga det i högtalaren.
Fascinerande. Vi kollade det nästan inte.
Natriumklorid. Inga spår av det.
-Han har inget salt i kroppen. -Hur förklarar du det?
Jag kan inte förklara det.
Det vi normalt har i våra kroppar är borta från hans.
-Han hade dött direkt. -Inget märke.
-Förutom ringarna i ansiktet. -Fläckarna?
Jag trodde att det var det. Ännu en miss från min sida.
Jag räknar dem inte, Bones.
Är du sugen på en ursäkt?
Glöm det. Jag borde ha tänkt på mitt jobb.
Det gjorde du kanske.
Nancy och Crater tjatade om en sak de behövde.
Salttabletter.
Mr Spock. Utrusta en patrull. Vi strålar ner med lite frågor.
Man kunde tro att ni hade viktigare saker för er än att trakassera folk.
Det har jag. Var är mrs Crater? Jag vill tala med henne också.
Ni kan inte bara stråla ner och mobba oss och störa vårt arbete.
Mrs Crater. Jag frågar inte igen.
Möjligtvis vid de andra utgrävningarna.
-Green, hitta henne. -Ja, chefen.
-Mr Spock. -Beredd.
Sturgeon, stråla ett prov till Spock. Vi kollar om det är borgiaväxt eller ej.
-Uppfattat, Spock? -Fullständig analys.
Kapten? Med tanke på att ni inkräktar på min planet...
Ert klagomål är noterat.
Nåt som vi inte förstår dödade en av mina män.
Det kan vara farligt för er också.
Vi har varit här i snart fem år.
Om det fanns nåt farligt här hade vi känt till det.
-Säg vad obduktionen avslöjade. -Vår man dog av saltbrist.
Plötslig och total saltbrist. Helt medicinskt omöjligt.
Och av en händelse bad både ni och mrs Crater om salttabletter.
Och er ärade läkare kan inte förklara vårt behov av salttabletter?
Vi känner alla till behovet av salt på en varm ökenplanet som denna.
Men det är en gåta. Och jag gillar inte gåtor.
De ger mig magont och jag har rejält ont nu.
Nancy och jag började med 10 kilo.
Det här är allt vi har kvar. Vad är så gåtfullt med det?
Salt.
Enterprise ska bland annat rädda liv.
Jag måste be er stanna på mitt skepp tills vi vet vad som dödade vår man.
-Du kan inte. -Jo då.
-Det stör vårt arbete. -Hur?
Ni har varit här i fem år. Spelar några dagar nån roll?
Mr Spock? Ordna hytter åt professorn och mrs Crater.
-Fick du växtanalysen? -Det är en borgia.
Den kan inte ha orsakat Darnells död.
Jim, han stack.
Nancy!
Hör du! Salt!
Jag har salt. Lukta, Nancy.
Professor Crater!
Professorn!
Jim!
Det är Sturgeon.
Han är död.
Bäst vi letar rätt på matros Green.
Green!
Matros Green, rapportera.
Green!
Matros Green, rapportera.
Green!
Green, var är du?
-Kan det vara Crater? Han gick häråt. -Jag vet inte.
Green! Gre... Såg du det här?
Sturgeon var död när jag fann honom. Jag gick runt för att se orsaken.
Samma röda ringar i hans ansikte.
Har du sett Nancy...mrs Crater?
Nej, sir. Jag kollade i alla ruiner.
Jag är orolig. Hon kan vara i knipa.
-Nancy! -Crater!
-Nancy! -Vi strålar ombord på skeppet.
-Du kan inte. -Vi kan inte leta till fots.
Du kan lära dig av Spock. Sluta tänka med dina körtlar.
Vi har utrustning som hittar en tänd tändsticka. Eller värme från en kropp.
Transportrummet. Kirk här. Tre att stråla upp.
Kirk till bryggan. Ta fram sökutrustningen.
Jag vill veta två personers position.
-Sturgeon ligger död där nere. -Vi hämtar hem honom.
-Du skulle behöva sova, Bones. -Okej, Jim.
Bryggan.
Åh, Green. Vad hände där nere?
Vem tror du att du är?
Nåt konstigt, kapten.
-Du sa två personer. -Professorn och Nancy Crater.
Vi hittar bara en person. Förmodligen Crater.
Han går i cirklar som i jakt på nåt.
-Utöka sökradien. -Ja, sir.
-Stick och jaga en asteroid. -Hej, Janice. Är det till mig?
Då hade du mått, va?
Vad sägs om det?
Vad sägs om att ha henne som privat biträde?
LIVSVETENSKAP BOTANIK
-Sulu? -Jag matar här inne.
Jag har din bricka.
Må galaxens stora fågel välsigna din planet.
Hej, Beauregard. Hur är det i dag, raring?
-Hon heter Gertrude. -Det är en hanplanta. Tjejer ser sånt.
Varför kallar folk döda föremål "hon"? Som: "Hon är ett snabbt skepp".
Han är inget dött föremål. Han är så levande att jag blir nervös.
Jag väntar mig faktiskt att en av dina växter ska slita tag i mig.
Hej, Green.
Han pratar inte i dag.
Har du druckit sauriansk brandy eller nåt?
Ta det lugnt. Lugna ner dig. Mycket känslig.
Han är den riktiga kufen. Tror du det är rymdnoja?
Min dörr slamrar när den öppnas.
Tittar du förbi och ser om du kan göra nåt åt det? Tack, Bobby.
Känner jag matrosen?
På sätt och vis.
Du tänkte på en som jag.
Jag gissar, men du ser lite ensam ut.
Jaha. Så självklart när jag är ensam tänker jag på dig.
Du är swahili.
Löjtnant Uhura till bryggan.
Jag går tillbaka med brickan. Hej då, Beauregard.
Vänta. Jag följer med.
Löjtnant Uhura, kom till bryggan.
Löjtnant Uhura. Jag kommer, chefen.
McCoy till bryggan. Är kapten där?
Kirk här. Vi har inte hittat mrs Crater.
-Kan du inte sova? -Nej.
Ta ett av de röda pillren som du gav mig i förra veckan. Då somnar du.
Faktum är att om det inte är nåt allvarligt fel på utrustningen-
-finns det bara en person inom 15 mil.
Okej, vi pejlar in honom.
Vi låter professor Crater förklara vad som hände med hans fru.
Kom ihåg mina anvisningar. Håll ständig kontakt med oss.
Ropar vi vill jag ha ner en beväpnad patrull innan ekot ebbar ut.
Nancy?
Kom in. Jag var utom mig av oro för dig.
-Varför sa inte Jim att han hittat dig? -Jag är så glad att se dig, Leonard.
De andra, de... Jag...
Jag relaterar inte till dem som dig. Du har så starka minnen av mig.
-Tja, jag... -Du bryr dig väl, Leonard?
Det får mig att känna mig så...trygg.
-Nancy... -Min man?
Jag tycker bättre om dina känslor.
Mycket starkare.
Men du är trött. Du måste vila.
Du är lika jobbig som Jim Kirk. Han tjatar på mig att ta de här.
Det borde du göra. Jag hämtar vatten till dig.
Se på hans ansikte!
Bryggan från Sulu. Trubbel på däck 9, sektion 2. Skicka ett sjukvårdsteam.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 1513.8.
Min besättningsmans våldsamma död orsakades av en märklig livsform.
Jag var så orolig. Din man uppför sig konstigt.
-En besättningsman som dör... -Du är så trött, älskling. Vila nu.
Höjd beredskap, sjukvårdspersonal. Läkare och sjukvårdare, bekräfta.
Det är ingenting, älskling. Ingenting. Sov du bara.
Nancy ordnar allt.
Dr McCoy till bryggan. Dr McCoy till bryggan.
Kaptenens loggbok, tillägg.
Beväpnade, friska män mördas inte så här lätt.
Mördaren kan göra dem orörliga-
-kanske med en hypnotisk eller förlamande kraft.
Svaret finns hos professor Crater.
-Professor Crater. -Vi vill inte ha er här!
Vi? Var är din fru, professorn? Vi är oroliga för henne.
Jag är beväpnad. Försvinn!
-Var är din fru? -Hon angår inte er.
Vi är oroliga för hennes säkerhet. Är inte du det?
Professorn är förnuftig. Låt mig få...
-Kirk här. -En död.
Barnhart hittades död. Samma symptom.
Spock här. Nånting här genom valven till vänster om dig.
Vänta, mr Sulu. Spock har hittat nåt.
Green.
-Han strålade upp med oss. -Eller nåt gjorde det.
-Enterprise från Kirk. -Bryggan, Sulu.
Ni har en inkräktare. Kan vara förklädd till Green.
-Larm, beredskap 3. -Larm, beredskap 3, sir.
Larmberedskap 3, inkräktarlarm. Beredskap 3, inkräktarlarm.
Larmberedskap 3, inkräktarlarm.
Beredskap 3, inkräktarlarm.
Rapporterar beredskap 3 säkrad. Behöver ni hjälp där?
Om vi tar Crater levande...
Nej, löjtnant. Men håll låst på oss. Kirk, slut.
Nu tar vi honom.
Vi vill inte ha er här!
Vi är lyckliga ensamma. Jag dödar för att få vara ifred.
Hör du det, Kirk? Eller så får du döda mig. Jag struntar i hur det blir.
Att ta honom levande blir svårt.
Sätt fasern på 1/4. Min är på "förlama".
Varför riskera ditt liv för hans?
Han försöker inte döda oss, utan skrämma oss. Och han lyckas bra.
Beredskap 3 nu säkrad utom på däck 5, 7 och 10. Svara, är ni snälla.
-Han är inte i förråd och underhåll. -Maskindäck nu.
-Kolla besättningsbilderna. -Okej.
Däck 5 rapporterar. Matros Green är inte i sin hytt.
Tänk på att han inte är Green. Chefen sa att Green är död.
Och han...den följde efter mig. Det var nåt skumt med honom.
Han, eller vad det nu är, var nog er matros också, löjtnant.
Han måste ha varit "det". Jag hade kommit ihåg en matros som han.
Leker varelsen tafatt med er, mr Sulu?
-Varelsen? -Eller det som dödar matroserna.
Jag kanske kan hjälpa till. Upplys mig.
-Klar. -Uppfattat.
Crater!
Din fru, professorn... Var är hon?
Hon...var den sista av sitt slag.
Den sista av sitt slag?
Den sista av sitt slag.
Jordens historia, minns du? Som vandringsduvan. Eller bisonoxen.
Jag känner mig konstig.
Bara förlamad. Du kan tänka strax.
Vad var det med jordbisonoxen?
En gång fanns det miljoner bisonoxar.
Prärien var svart av dem. En hjord täckte tre hela delstater.
När de rörde sig lät det som åska.
Och nu är de borta. Menar du det?
Som varelserna här. En gång fanns det miljoner av dem.
Nu finns det en kvar. Nancy förstod.
Hela tiden imperfekt.
Var är din fru nu?
Död. Begravd på berget som dödade henne.
-När? -För ett år sen... Var det två?
-Kirk till Enterprise. -Bryggan till chefen. Sulu här.
Inkräktaren kan anta alla former: dig, mig, vem som helst. Förstått?
-Gå till beredskap 4. -Beredskap 4.
Varelsen försökte överleva. Den har den rätten.
Transportrummet, tre att stråla upp.
De behövde salt för att leva. Det fanns inget mer salt.
Det är den sista. Bisonoxen. Det finns ingen skillnad.
Det finns en skillnad. Din varelse dödar mitt folk.
Kaptenens loggbok, fortsättning.
Vi har invaderats av en varelse som kan anta vilken form som helst-
-och som har förmågan att förlama och suga livet ur alla av oss.
Däck 5, sektion 3, rapportera.
Post 3-A här, 3-B i sikte.
Nej, kapten. Jag har kollat alla. Det var ingen matros jag såg.
Rand, hur länge var "Green" med dig?
Så länge han...den trodde att den kunde ta saltet på min bricka.
Salt har lagts ut som bete på alla däck och maskinplan.
Men ingen eller inget har närmat sig.
-Dr McCoy? -Ja...?
En medicinsk rapport, doktorn.
Vi kan erbjuda den salt utan tricks.
-Den har inget skäl att angripa oss. -Ditt resonemang är farligt.
Varelsen är inte farlig när den får mat.
Nej. Den försöker bara överleva med förmågan att anta andra former.
Som kameleontens skyddande färger.
En förmåga från dess primitiva tillstånd.
Som vi har kvar våra framtänder. De var en gång huggtänder.
Vissa av våra muskler var byggda för jakt.
Den använder det som vi använder muskler och tänder för att överleva.
Och som vi, är det ett intelligent djur. Det finns ingen anledning att döda det.
Mycket intressant hypotes, doktorn.
-Stabsrummet. -Alla lastrum låsta.
Alla vapen räknade.
Beredskap 4 på alla plan. Ännu inga spår efter inkräktaren.
Tack, löjtnant. Fortsätt sökandet.
Crater, vi vet inte vad vi letar efter. Vi behöver din hjälp.
Jag bönföll er om att lämna min planet.
Känner ni igen varelsen när ni ser den?
Professorn, jag avstår från att sätta dit dig för det som hänt.
Men varelsen är på mitt skepp. Och jag ska ha den.
Annars åker du dit. Eller båda. Var är den?
Jag älskade Nancy jättemycket. Få kvinnor är som min Nancy.
Hon lever i mina drömmar. Hon går och sjunger i mina drömmar.
Och den blir Nancy för dig?
Inte för att luras, den lurar mig inte. Den behöver kärlek lika väl som salt.
När den dödade Nancy dödade jag den nästan.
Det är inte bara ett djur. Den är intelligent.
Och den siste av sitt slag.
Du är för blödig, Crater. För god och ädel.
Räddar du den siste av dem eller är detta din egen himmel?
Här på den här planeten.
Saken blir fru, älskare, bästa vän, vis man-
-dåre, idol, slav.
Inget dåligt liv, att ha alla till sitt förfogande och vinna alla diskussioner.
Du förstår inte.
Har du lärt dig se den i alla former?
-Ja. -Hjälper du oss att hitta den?
Jag kan tyvärr inte.
Vi borde använda sanningsserum.
Doktorn?
Jag motsätter mig det, men i det här fallet ger professorn oss sanningen.
Ta med honom.
-Jag följer med, doktorn. -Ja, självklart.
Kommendör Kirk till sjukan. Brådskande.
Det var inte McCoy. Det var varelsen. Den slog till mig.
Crater slet till sig min faser.
Jag undrade över McCoy. Jag tvivlade.
Kapten.
Professor Crater.
Död.
Men den hade dig också.
Som tur var ynglade mina förfäder i ett annat hav än era.
Mina blodceller är helt annorlunda.
Leonard. Vakna. Snälla, hjälp mig. Hjälp mig, Leonard.
De försöker döda mig. Låt dem inte!
-Vem? Ingen försöker skada dig. -Men du måste hjälpa mig.
-Akta dig, Bones. -Vad händer här?
Hon är inte Nancy, Bones.
-Är du galen? -Den har dödat fyra man. Nu Crater.
-Den? -Varelsen. Den dödar.
Den behöver salt för att leva. Akta.
Jag tror att hon behöver mer. Vill du ha, Nancy?
-Kom och ta det. -Du skrämmer henne, Jim.
Inte rädsla. Hunger. Se på henne.
Leonard, om du älskar mig, få bort honom.
Kom. Vill du ha det, Nancy?
-Kom då, Nancy. -Hjälp mig.
-McCoy, akta dig. -Sluta!
-McCoy! -Är du inte klok!
Akta dig!
-Den dödar chefen. Skjut den fort! -Nej!
-Den dödar chefen! Skjut fort! -Jag skjuter inte Nancy.
Det är inte Nancy. Om hon var Nancy, hade hon klarat det här?
Sluta, Spock!
Sluta!
-Är det där Nancy, doktorn? -Nej.
Nej!
Leonard...Leonard, nej.
-Leonard, snälla. -Gud, förlåt mig.
Jag beklagar, Bones.
Klart att lämna kretsbanan, kapten.
Är nåt galet, chefen?
Jag tänkte på bisonoxen, mr Spock.
-Warp 1, mr Sulu. -Warp 1, chefen. Lämnar kretsbanan.